Řeknu vám něco srandovního: Turk a Elliot napsali přednášku
o periferní cévní chorobě.
Teď jsou dost nervózní, protože ji musí prezentovat na lékařské konferenci.
Víte, kolik praktikantů by zemřelo, aby tam mohli být místo vás?
Já tedy ne, mě tohle nebere. Navíc, můj referát byl milionkrát lepší.
Je to tak politické. Překvapení! Přijdou tam s černochem a holkou.
- Bambi. - Co?
No tak, přece sakra nemusí být tak sklíčení.
A právě tehdy Elliot řekla něco, co vše vysvětlilo.
Přijdou tam naši rodiče.
Oh, omlouvám se.
Mohl bych říct, že mí přátele byli pěkně nervózní.
- Mělo to i světlou stránku... - To je v pořádku.
...věděl jsem, že jim to můžu ještě zhoršit.
- Vynechal jsi místečko! - Mohl bys mi pomoct!
- Vždyť ani nemůžeš tu televizi slyšet! - Mám rád obrázky.
Kdybych věřil v karmu,
byl bych mnohem opatrnější při tom znepříjemňování života.
Ahoj, tati. Ne, ne, nic.
Jen Turk a Elliot se bojí, protože tam přijdou jejich rodiče.
Mě ale karma nevyděsí.
Ne. Nemůže to být tak dlouho, co jsme se neviděli.
- Tati? - Zdravím, pane Doriane.
Nazdar kluci, jak se vede?
- Kdo chce pivo? - Kdo by nechtěl?
Vidíš, JD, tahle přiletí.
Ale tahle? Ta se vrátí.
- Vypadni. - Jsou tu jen dvě.
- To je v pořádku. JD jde ven. - Oh, přines chipsy.
.:: scr00chy uvádí ::.
[SCRUBS] S01E19 - MY OLD MAN
Překlad z EN do CZ: cheesy Korekce: scr00chy, arax
Navštivte náš web o seriálu Scrubs: http://scrubs.webz.cz
Páni, Rowdy není fenka.
Máma s tátou se rozvedli, když mi bylo sedm.
To není nic neobvyklého, ale přestože je každého vztah
se svým otcem jiný, můj vždy byl vždy hodně jiný.
Bože, s tou bych si tak rád zašpásoval. Koukněte na ty kozy.
- Tati, prosím tě. - Promiň, Johnny. Jsem jen muž.
- A víš, co se říká o mužích... - Že milujou prsa.
Přesně tak, Christophere.
OK, víte, myslím, že si půjdu zdřímnout
dřív, než se ještě víc ztrapním.
Tvoje matka měla nádherné poprsí.
- A je to tady. - Zůstal bys tady?
Máme spoustu věcí na dohánění. Prosím.
Okay.
Máte, kluci, nějaké pravidlo o prdění?
Ne, jen to pusťte.
Pozor, střílím...
Oh, bože, tati.
Máte bod!
To byla krásná chvíle.
Řekl bych, že rodiče každého přivádí k bláznovství.
Tak tohle je moje nemocnice.
Ohromující.
Zlatíčko, tady je zakázáno vypadat pěkně?
Nic oficiálního.
Já si jen myslím, že bys vypadal mnohem lépe v modrém.
Díky, mami,
ale já mám radši ty zelené.
Rodiče vždy ví, jak své děti poučovat.
Já nechci nosit modrý hadry!
Pojď. A koukej se chovat slušně, chlapče.
Pojď už.
Ty je mít nemůžeš, miláčku. Kudrlinky jsou pro pobudy.
Sakra, co to vůbec je? Rodičovský víkend?
Trochu. Elliot a Turk napsali svoji přednášku,
můj táta se pak také rozhodl, "Musím přijít také", takže...
Hele, Rebčo, když se tě zeptám na něco,
co nemá výslovně nic společného s medicínou,
můžeš vsadit svůj napudrovaný zadek, že nechci slyšet odpověď.
- Rozumíš? - Jo.
To je jak pracovat s opicí.
- Cože? - Nic.
Proč jsi mě už nepředstavil své matce?
Protože mě přišla jen pozdravit, předtím než se zapíše do hotelu.
Později se přijde trochu porozhlédnout.
OK. Já se jen bála, že si myslíš, že bych se jí nelíbila.
Jí se líbit nebudeš. Poslouchej, baby.
Moje matka nikdy neoslovila žádnou holku, se kterou jsem byl, jménem.
Mojí holce na vysoký říkala Snadná trefa.
Dobře, byla tlustá a "lehká"?
Měla nádhernou pokožku.
Moc se nesměj, děvče. Měla.
Prostě nádhernou.
Tak, co na to říkáte?
Myslím, že je na čase vrátit se na pokoj a dát si koupel.
Na tomhle místě se cítím špinavá.
Doktore Kelso? Doktore Kelso, to jsou moji rodiče.
Ah, výborně!
Je mi potěšením potkat stromy, ze kterých naše malé plody spadly.
- Bob Kelso. - Simon Reid.
Jsem primářem v nemocnici Svaté Augustiny.
To je soukromá nemocnice v Greenwichi.
Vím, na co myslíte. Neptal jste se.
Nikdo se nikdy neptal.
Takže, jak dlouho tady zůstanete?
Pane, mohu vám pomoct?
- Pane? - Můžeš mi pomoct tím,
že se budeš starat sám o sebe.
Promiňte?
Oh, útočný, co?
Opravdu v tom chceš se mnou pokračovat, človíčku?
Protože jestli chceš, tak ti garantuju,
že to bude poslední blbost, kterou kdy na Matičce Zemi uděláš.
Rád jsem vás poznal.
Co to sakra mělo znamenat?
Tati. Netoulej se tady takhle.
Tohle je tvoje jednoduchá artrocentóza.
Tvůj rezident ti měl už dávno ukázat, jak se to dělá, nováčku.
Nemůže být tak naštvaný.
I když by tě rezidenti měli učit,
ukážou se jen, když něco chtějí.
Musím studentům přednést o srdečních šelestech.
- Mohl bys to udělat? - Vlastně...
Díky, chlape.
To nasere. Opravdu jsem chtěl zítra strávit čas s mým tátou.
Tak ho vezmi s sebou.
- Jak to myslíte? - Já nevím.
Zajisti si nějakou dopravu, auto, balón, tříkolku,
a odvez svého tátu z místa, kde je, do místa, kde musíš být.
Nemyslím, že by to bylo pro mého tátu.
On se o moji práci nezajímá. Je spíš jako kámoš.
OK. Moje chyba.
Já v tobě vyvolal dojem, že mě zajímáš,
což byla chyba! Bože!
Problém je, že já nepotřebuji kámoše.
Co potřebuji, je táta.
Určitě něco potřebuješ.
Možná páteř. Anebo možná varlata.
Nebo alespoň polštář, který bys mohl nosit po nemocnici
a jen si do něj vyplakávat svoje smutné oči, kdykoliv budeš na dně...
Já mám varlata.
Je to vtipálek.
Dobrá, jdeme na to.
Srovnej se a nech mě to říct hezky a klidně.
Jasný? Ahoj mami, hádej co...
Zdravím, paní Turková, řeknu to rovnou.
Jsem Carla. Omlouvám se, jestli vám o mě váš syn ještě neřekl.
Upřímně - nevím, jak jste to s ním mohla tak dlouho vydržet.
I tak, měla byste vědět, že mě velmi miluje,
já k němu cítím totéž a opravdu se k sobě hodíme.
- Spíte spolu? - Ne!
Ano, madam, spíme.
Ale jestli umíte posoudit charakter, poznáte, že vám nekecám.
- Carla. To je pěkné jméno. - Díky.
- Jo, to je, mami. - Ale prosím tě. Neříct mi o ní?
Drahoušku, udělej mi laskavost. Nespi s ním měsíc nebo tak.
- Ujednáno. - To nemůže dopadnout takhle.
To prostě nemůže dopadnout takhle.
Až po vás, pane.
Když jinak nedáte.
Oddělení jako toto jsem neviděl od Vietnamu.
A kde v Connecticutu sídlila vaše Národní garda?
- Zábavné. - Já si to myslel.
Myslím, že spolu dokonale vycházejí, že jo?
Hodlám na tebe vysypat velkou plechovku sraček.
Pospěš si, čubko.
Dobře, sportovci, dnes máme na vizitě hosta,
takže se snažte a předveďte se.
Proč tedy nezačít,
no nevím, doktorkou Reidovou.
Co je nutriční příčinou ubývání vysokého srdečního objemu?
B-avitaminóza s nedostatkem thiaminu.
Ano, tak to je. Další otázka.
Proč nezkusíme...
...doktorku Reidovou.
Já právě byla, pane.
- Oh, to už pro dnešek máte dost? - Ne.
Jaký je mechanismus Chayne-Stokesova dýchání při systolické dysfunkci?
Cože? Tohle neví nikdo.
Prodloužení doby oběhu krve z plic do mozku
způsobující oslabenou vnímavost centra dýchání
na částečný arteriální tlak oxidu uhličitého?
Ano.
Věřil bys tomu, můj táta na mě mrknul!
Jestli to neznamená "miluju tě, jsem na tebe pyšný",
- tak fakt nevím, co to je. - Já vím!
U Reidových není ve zvyku bezdůvodně mrkat.
A tehdy jsem se rozhodl zkusit štěstí.
Děláš si srandu? Strašně rád přijdu na tvojí přednášku o srdečních šelestech. Jsem fanda těchhle věcí.
To hodně znamená, tati.
Samozřejmě. Prosím.
Oh, drahý bože, prosím, zastav to.
- To je omračující. - Děkuji ti.
- A já chápu, že ty... - Já dělám tohle.
Jsou jak dva vlci žvanící o tom, jakou ovci sežerou.
Naneštěstí pro ně, jsem chlap.
- Turku. - Už běžím.
- Díky. - Děkuji ti.
Dobrý den, paní Turková.
Johne Doriane, pojď sem.
Ty se mě i po těch letech pořád bojíš?
O díkůvzdání, já řekl, že krocan byl suchý, a vy jste mě chytla a třásla se mnou.
- No tak to neříkej. - Hlupáček Bambi.
Hele lidi, nechte ho být.
Mám dost vás dvou, jak kujete pikle a tak. S tím je konec!
Je tak roztomilý, když si myslí, že rozkazuje.
- Já vím. To mě zabíjí. - A právě tehdy se to stalo.
Měla byste ho vidět, když předstírám, že ho nechávám ... rozhodovat!
To, jak si Carla uvědomila, že je naprosto stejná jako Turkova matka.
Skvělá práce dnes o vizitě, doktorko Reidová.
- Děkuji, pane. - Váš otec musel být velmi ohromen.
Ano, taky si myslím.
Mohu říct, že vás respektuje, pane.
To je velmi pěkné, ale naštěstí pro mne,
má sebeúcta nevisí na takovýchto kecech.
Nestal jsem se doktorem, abych ohromil tatíka či někoho jiného.
Udělal jsem to pro sebe.
Potkal jsem už spoustu doktorů, kteří do toho šli ze špatného důvodu.
- A víte, co se s nimi stalo? - Ne.
Skončili a udělali si licenci realitního agenta.
Vypadáte rozladěně, zlatíčko.
Neměla byste být.
Myslím, že byste vypadala skvěle ve zlatém kabátku.
Děkuji?
To je až moc snadné.
Víš, Johnny, práce je skvělá.
Rád věřím, že prodávám sny.
- Ale tati, vždyť prodáváš kancelářské potřeby. - Jo, ale raději tomu říkám sny.
Ještě si ukradnu další želé.
Vždycky jsem si myslel, že rodiče jsou jak tornáda.
Přilítnou do města a zničí vše, co jim přijde do cesty.
- Ahoj. - Na tácu nemáš žádné jídlo.
Oh.
Pro mě je to ale jiné.
Jak je, Elliot?
Skvělý pokec. Popojedem, Johnny,
dneska odpoledne jsem mluvil s mým kámošem Jakem.
- Pamatuješ na Jakea? - Ne.
Jake je můj kámoš a odjíždí ze země
na bůhví jak dlouho. No a já myslel, že bych
odsud zítra vypadl a zkusil ho dohnat.
Zmeškal bych tvou přednášku,
ale stejně bych nevěděl, o čem to mluvíš.
- Jasný? - Jasný.
Myslím, že nejvíc mě překvapilo,
že jsem byl opravdu překvapený.
Pořád si povídáš sám se sebou?
Já myslel, že jsi z toho už vyrostl.
Asi jsem ho měl vzbudit a rozloučit se,
předpokládám, že bude pryč, až se vrátím.
Řekl jsem si, že chci toho starého chlápka nechat trochu vyspat,
ale sám jsem tomu nevěřil.
Zlato, měla bys jíst,
jinak nezbyde nic pro muže, který ti navlékne prsten.
Mami...
...začala jsem s terapií.
Věděla jsi, že Amy Swansonová si bere Drewa Gertsona?
Drew je takový milý kluk.
Drew utiskoval lidi a plival jim do pusy.
Už to nedělá.
Mami, chtěla jsem být doktorkou, když jsem byla malá?
Možná jsem používala dětský stetoskop na mé panenky?
Oh, drahoušku, měla by ses zeptat chůvy.
Dosáhla jsi někdy v životě bodu,
kdy jsi si vážně přála vědět, jak jsi se sem dostala?
Snažíš se mi říct, že jsi lesbička?
Ano, snažím.
Jo.
To je přesně... přesně to, co říkám, mami.
Hej, JD. Nechceš si s námi večer skočit na večeři
po té naší prezentaci?
Jo, nejsem tak zaměstnaný.
Když nejste tak zaměstnaný, tak určitě budete mít čas vypsat propouštěcí zprávy.
- Chtěl jsem říct, že později nebudu tak zaměstnaný. - Perfektní.
Říkal jsem mámě, jak máš ráda tu kubánskou restauraci. Miluje kubánské jídlo...
Nesnáším tu restauraci.
Řeklas, že ji miluješ, a že chceš být pohřbena v sudu z plátanos,
aby sis mohla projíst cestu ven.
Vidíš? To je tvůj problém. Nerozumíš mi.
O tom není pochyb...
Hej, hej, hej! Vynechals' skvrnu, přesně tady.
Naštěstí pro mě, tati,
trávím život uklízením stále dokola tohohle místa po nemocných.
Zítra tu budu nejspíš ve stejnou dobu.
Ty víš, jak nesnáším přidrzlíky, takže na zem a dej si jich dvacet.
- Může na ní být močůvka. - Udělej jich 30.
Fajn.
Co to je s rodiči?
Proč je pro ně tak snadné nás ponižovat?
- ...tři... - Remcáš, jak kdybys měl kozy!
Tati, nesnáším...
Měl by jsi se aspoň snažit a procházet se.
Jinak, s přesností střely, odtud vyletíš.
Pojď.
Slyšel jsem ten smutný povzdech, vidím, jak ti klesla ramena
a je mi jasné, že máš nějaký problém,
o kterém se mnou chceš mluvit.
Nejspíš si myslíš, že ti pomohu si ulevit,
ale věř mi, nepomohu.
Co bys pro mě ale měl udělat, je velmi prospěšná věc.
Drž si svoje pocity přesně tam, kde teď jsou. Tam totiž patří.
Táta se na mě zas vykašlal.
Promiň. Nejsi na drogách, že ne?
Co? Ne.
Jsi v base? Někdo tě zmlátil? Jsi podvyživený?
Nebyl jsem na obědě, ale měl jsem svačinu.
Takže vlastně jsi perfektně zdravý, 26letý doktor,
který pláče kvůli svému hroznému taťkovi?
Mno, způsobil mi nemalou citovou újmu, takže...
Každý rodič způsobuje nemalou citovou újmu,
a co jsem slyšel,
může to být to nejlepší na tom být rodič.
Jestli si tě někdy někdo vezme
a budete mít děcko, jsem si jistý, že to pochopíš.
Ale pro teď, věř mi, když ti řeknu, že mě nezajímá,
jestli jsi dneska poprvé poznal svého otce.
Protože ve skutečnosti
ti toho mohl udělat mnohem, mnohem víc.
OK.
Hele, poslouchej, k té naší prezentaci,
mohl bych to zakončit? Opravdu miluju konec naší přednášky.
Myslíš si, že mám na to být doktorkou?
OK, dobře. Ty to zakončíš.
Já jen dodám, "Děkuji vám. Byli jsme skvělí."
Ne, vážně. Myslíš si, že je to opravdu to, co chci dělat?
Nevím, Elliot.
Můžeš mi to říct. Já to zvládnu.
Ne, říkám, že nevím, protože opravdu nevím.
O co tady sakra jde?
Proč se všechny ženský zbláznily?
Nejsem blázen. Jsem?
Neee. Šššš.
To je v pořádku, Elliot. Jsi normální. Jsi normální.
- Turku? - Není tady.
Turku.
Tu kubánskou restauraci mám opravdu ráda.
Myslím, že je velmi důležité, že jsme to zvládli dohromady.
Vyděsila jsem se, protože mám s tvojí matkou spoustu společného.
- A? - Nevím.
To ta šílená představa, že mě miluješ jen proto,
že jsem jako tvoje máma.
Baby...
To je přesně to, proč tě miluju.
OK. Asi si ještě musím vyzvednout moje věci.
Počkej. Posaď se.
Proč by mělo být špatné chtít někoho,
protože je chytrý, nezávislý a stále na tebe dává pozor?
OK?
Dobře. Ale jestli se někdy vezmeme, budeme si o tom muset promluvit na terapii.
Klid. Tohle s mojí mámou nedělám.
To doufám.
- Oh, yeah, mami. - Oh, to není dobrý.
Oh, mami.
Jedno mé já vědělo, že se Cox mýlí.
Měl jsem řadu důvodů, proč být na tátu naštvaný.
Tak jak to jde tam dole?
S vámi je vše OK, jen si teď nebudeme povídat.
Mám jehlu, musím se soustředit.
Pak jsem přestal o tátovi přemýšlet jako o otci
a přemýšlel o něm jako o muži.
Uvědomil jsem si řadu věcí, o kterých jsem nejspíš v hloubi duše vždy věděl.
Jako třeba že nespal u mě na gauči proto, aby se mnou strávil co nejvíc času,
ale jen proto, že si nemůže dovolit hotel.
A možná neodjel za Jakem, aby ho dohnal,
ale protože je Jake jen někdo, komu může něco prodat.
A on vážně potřebuje prodávat.
Možná je jen opuštěný muž ve středních letech
snažící se vystačit si sám. A muselo by být pěkné,
kdyby mu někdo jednou za čas dal pokoj.
Ahoj, tati.
Hej, tady je.
Myslel jsem, že celý den pracuješ.
Měl jsem, ale někdo to za mě vzal.
Chtěl jsem mít jistotu, že tě ještě chytím a povím ti,
jak bylo skvělé tě zas vidět.
- Vážně? - Jo.
Wow, já...
Mno, poslouchej, já, ty víš,
že budu muset hodně cestovat, takže...
...určitě se brzy vrátím sem poblíž.
No a mohl bych se stavit a vidět tě.
- To by bylo skvělé. - Skvěle.
- Skvěle. Rád tě zas uvidím.
Jo, to by šlo.
Pro tebe platí výjimky z pravidel o prdění.
Hej. Chyť mě za prst.
- Nebudu tě chytat za prst. - Udělej to, uvidíš co se stane.
Krapet jsem si ukáknul.
Doktore Kelso.
No není to tatínkova malá holčička?
Chci vám říct, co se mi odpoledne stalo.
Já chci dál jíst svou polévku,
ale vy jste stále přesvědčena, že uvnitř zadržuji dech.
Nejdřív jsem se přiznala matce.
V tom případě...
...zdá se, že chlapci z radiologie mi dluží pěkné peníze.
Ale odpoledne...
...mě pozvracel jeden pacient.
A já se usmála.
Víte, proč jsem se smála?
Protože opravdu miluji to, co dělám.
Měl jste pravdu. Šla jsem do toho ze špatných důvodů.
Ale teď jsem tady a ani si neumím představit, že bych byla někde jinde.
Stejně nemám vašeho otce rád.
Oh, já také ne, pane.
Oh. Už jim došly.
Uspořádání stentu v hemodynamických výsledcích PTA je neadekvádní.
Nebo prvotní umístění stentu v počátcích PTA...
Nespíš je chybou si myslet, že se naši rodiče změní.
A nejspíš byli lepší, než jsme jim dali naši důvěru.
Nejspíš, mezi těmi blbostmi, co na nás vymýšlejí,
jsou stále hodnotné věci.
Jako vášeň pro něco, co jste ani nevěděli, že máte.
...poslední testy 283 pacientů...
Nebo schopnost se obklopit lidmi, kteří vás milují.
...následující umístění stentu jen zvyšuje... V závěru,
rozdíl mezi dvěma strategiemi
není podstatné ani v krátkodobém, ani v dlouhodobém vyšetření.
Velmi vám, přátelé, děkujeme, byli jste skvělí.
A "Z" je pro zetka, která budete dostávat,
protože nyní znáte srdeční šelesti od A do Z.
Děkuji vám.
- Co tady děláte? - Jen jsem usoudil, že to přijdu zkontrolovat.
Chápeš, kouknout, jak se máš.
A k tomu seznamu, to bylo úděsné.
Chci říct, přímo příšerné.
Já vím, ale viděl jste to od A do K?
Od A do K jsem to měl skvělý.
Přišel jsem u P, jako "Proč, bože? Proč?"
Víš, tohle musí být
ta nejmizernější nemocnice,
do které jsem kdy vlezl.
Mno, tati, v tom případě, nemusíš mít nutkání se tady stavit, kdykoliv budeš ve městě.
Měj se, synu.
Uvidíme se zítra.
Jo.
Rodiče, co?
O tom mi povídej.
Jo. Co to má být, máš připomínky k mému tátovi?
Tak se vrať za čáru, kámo.
Tohle mi chybělo.